Nurmikot ilmastosankareiksi!

Helsingin nurmikkoalueista voitaisiin helposti tehdä hiilinieluja alueiden hoitotapaa muuttamalla. Samalla voitaisiin paikoitellen istuttaa kauniita kukkaketoja sekä syötäviä puutarhoja. Nämä muutokset tekisivät kaupungin nurmikkoalueista viihtyisämpiä ja samanaikaisesti auttaisivat torjumaan ilmastonmuutosta ja suojelisivat luonnon monimuotoisuutta.

Hiiltä sitova viljely- ja hoitotapa

Eri puolilla kaupunkia on monia nurmikenttiä ja tienpientareita, joilla ei ole erityistä käyttötarkoitusta ja jotka usein ovat vieläpä varsin huonokuntoisia ja ikäviä katsella. Kaupunki käy leikkaamassa nurmikon ja puhaltamassa lehdet pois syksyisin. Nykyisellään nämä nurmialueet lähinnä vapauttavat hiiltä ilmakehään sekä maaperästä itsestään että hoitotoimenpiteiden johdosta. Kenties jopa asfalttikenttä saattaisi olla ilmastolle parempi vaihtoehto kuin tyypillisellä tavalla hoidettu helsinkiläinen nurmialue.

Nurmikentät voisivat kuitenkin aivan yhtä hyvin toimia hiilinieluina, jos niiden hoitotapa muutettaisiin hiiltä sitovaan viljelyyn. Hiiltä sitovassa viljelytavassa nopeimmin päästäisiin alkuun käyttämällä laadukasta kompostia, joka toisi maahan paljon hyödyllisiä pieneliöitä. Näistä mikrobeista varsinkin sienirihmat kasvaessaan sitovat maaperään hiiltä. 

Käytännössä voi kuitenkin olla että riittävän laadukasta kompostia ei ole saatavilla ainakaan riittäviä määriä. Onneksi hyvään lopputulokseen päästään yleensä muillakin keinoilla, tehokkaan hiilinielun muodostuminen vain vie silloin vähän pidemmän aikaa (muutamia vuosia). Näitä keinoja ovat mm. maan ilmastaminen istutuksen yhteydessä (joko maan muokkaus kaikkien kovien tiivistymäkerrosten läpi tai ilmastusreikien tekeminen), maan pitäminen jatkuvasti kasvipeitteisenä käyttäen monia eri kasvilajeja, sekä biohiilen (esim. Carbofexiltä) ja/tai maatuvan materiaalin kuten puuhakkeen sekoittaminen maahan. Tämä parantaa mikrobien olosuhteita ja biohiili muodostaa myös jo itsessään pysyvän hiilivaraston maaperään.

Sen jälkeen aluetta hoidetaan siten, että mikrobeilla olisi maassa hyvät olosuhteet. Käytännössä tämä tarkoittaa ennen kaikkea turhien hoitotoimenpiteiden kuten lehtien poistamisen ja varsinkin lannoituksen, kalkitsemisen, muiden maanparannusaineiden sekä torjunta-aineiden välttämistä. Myös turhaa tallomista sekä muuta maata tiivistävää toimintaa (kuten työkoneilla ajelemista) on hyvä välttää mahdollisuuksien mukaan. Perustamisen vaivan jälkeen tavoitteena on mahdollisimman vähän tai ei ollenkaan hoitoa vaativa alue, jolloin kaupunki ajan oloon säästää rahaa verrattuna tavanomaiseen viheralueiden hoitotapaan.

Kukkakedoista ja syötävistä puutarhoista iloa ja hyötyä niin asukkaille kuin luonnollekin

Mikäli osa nurmikoista samalla korvattaisiin kukkakedoilla ja niittykukkia istutettaisiin myös ojanpientareille, tarjoaisi se paljon silmäniloa ohikulkijoille. Samalla se turvaisi luonnon monimuotoisuutta: nykyisellään kukkakedot ovat Helsingissä varsin vähissä. Kukkakedot auttaisivat uhanalaisia pölyttäjähyönteisiä eivätkä vaadi perustamisen jälkeen käytännössä lainkaan hoitoa – korkeintaan niittäminen 1-2 kertaa kasvukaudessa. Tienpientareille voisi tarpeen mukaan valita matalakasvuisia lajikkeita.

Hedelmä- ja marjapuut tarjoaisivat ohikulkijoille silmäniloa sekä maisteltavaa. Niitä kannattaisi pyrkiä sijoittamaan mahdollisimman paljon nykyisille erityistä käyttötarkoitusta vailla oleville nurmikentille ja pientareille. Mikä olisikaan ihanampaa kesäisellä piknikillä kuin poimia syötävää suoraan puusta tai pensaasta! Lisäksi puiden on osoitettu puhdistavan kaupunki-ilmaa, ja jo pienelläkin puiden lisäyksellä voi olla asukkaiden hengitysteiden terveydelle merkitystä sekä virkistysarvoa. Puut ja pensaat eivät myöskään vaadi juurikaan hoitoa jos maaperä on istutuksen yhteydessä biologisilla menetelmillä saatu hyvään kuntoon.

Puiden ja pensaiden ohella myös syötäviä sieniviljelmiä olisi helppo perustaa, eivätkä ne vaadi käytännössä lainkaan hoitotoimia. Sieniviljelmistä sienirihmastot leviäisivät maaperään laajemminkin, mikä parantaisi maan rakennetta, auttaisi viljelykasveja ja puita kasvamaan ja menestymään, sekä lisäisi hiilen sitomista maaperään.

Mikäli sopivia ja innostuneita yhteisöjä projektiin valittujen nurmialueiden liepeiltä löytyy, olisi mahdollista kehittää yhteisöllistä toimintaa alueella ja syötäviä puutarhoja. Koululaiset voisivat opiskella biologiaa puistossa. Päiväkotilapset voisivat istuttaa ja hoitaa vihanneksia ja sieniä yhdessä palvelutalon vanhusten kanssa, sekä poimia hedelmiä ja marjoja syötäväksi. Myös esimerkiksi paikallisyhdistykset ja yksityishenkilöt voisivat osallistua kiinnostuksensa mukaan syötävän puiston kehittämiseen ja hoitamiseen. Kaupunkiviljelyhän on nykyään varsin suosittua ja viljelypalstat kysyttyjä.

Muita hyötyjä kaupungille ja luonnolle

Hiiltä sitovassa viljelytavassa hyödynnetyt mikrobit ja biohiili parantavat maan rakennetta, jolloin maan vedenpidätyskyky paranee. Tällöin viljelykasvit menestyvät paremmin niin kuivuudessa kuin märkyydessäkin. Lisäksi se voisi vähentää tulvavahinkoja, joita on odotettavissa ilmastonmuutoksen lisätessä sään ääri-ilmiöitä. Hiiltä sitova viljelytapa ei siten ainoastaan torju ilmastonmuutosta vaan lisäksi osaltaan suojaisi kaupunkia ilmastonmuutoksen aiheuttamilta sään ääri-ilmiöiltä ja auttaisi ratkaisemaan kasvavan kaupungin hulevesiongelmaa. Niin haluttaessa viheralueilla olisi mahdollista myös kasvattaa ruokaa ekologisesti.

Hiiltä sitovaan viljelyyn panostaminen ei ole mitään pientä puuhastelua, vaan on laskettu, että jos 10 % maailman maanviljelymaasta siirrettäisiin tehokkaasti biologisten hiiltä sitovien menetelmien  piiriin, niin se yksinään jo riittäisi jopa kääntämään ilmastonmuutoksen suunnan. Lähde: https://regenerationinternational.org/2018/10/09/reversing-climate-change-through-regenerative-agriculture/?fbclid=IwAR14OsYjQMAUj8bA6y6YFzpV7ZJzO98ITBITllXC7nC_OmA7xmPxF_QrWtg

Hyödyt pähkinänkuoressa:
•	Torjutaan ilmastonmuutosta lisäämällä hiilen sidontaa sekä vähentämällä viheralueiden hoitotoimien aiheuttamia hiilipäästöjä
•	Suojellaan luonnon monimuotoisuutta ja pölyttäjähyönteisiä
•	Kauniimpi maisema ja maisteltavaa ohikulkijoille
•	Parannetaan kaupungin ilmanlaatua
•	Maan rakenne ja vedenpidätyskyky paranee; torjuu tulvaongelmia ja parantaa kasvien kestävyyttä kuivuudessa
•	Mahdollisuus kehittää yhteisöllistä toimintaa ja ympäristökasvatusta
•	Mahdollisuus kenties hyödyntää joitakin kierrätysmateriaalivirtoja tai esimerkiksi muilta alueilta puistoalueiden hoidosta muodostuvaa maatuvaa jätemateriaalia katteena, maanparannusaineena tai kompostoinnin kautta

Vaan kuka tätä lähtisi viemään eteenpäin?

Suunnitelman tekijät haluaisivat olla mukana edistämässä suunnitelman toteutusta. Lisäksi alustavien tiedustelujen perusteella myös Baltic Sea Action Group ja Dodo ry. olisivat halukkaita lähtemään mukaan. BSAG voinee tarjota myös koulutus- ja konsultaatioapua hiiliviljelyn menetelmien toteuttamisessa.